Så ligger man her.
Regnen falder på mit ansigt.
Men jeg mærker ingenting.
Om lidt kommer de med den hvide tape og laver min profil.
Et godt billede.
Offeret i regn.
Direkte flash. Knivskarpt.
(En kvinde skriger)
Kvinden...
Der skal altid være en kvinde.
Dér er hun.
Kære Mette...
Jeg ved ikke, hvor jeg skal hen.
Kun, at jeg ligger med ryggen presset ned i planeten.
På vej væk.
- Vi kunne tage til Polynesien. - Har vi vundet i lotto?
- Hvis vi nu ikke køber den nye bil. - Jeg kører ikke to meter i det vrag.
Ny bil, ny lejlighed, ny lampe, ny maling. Alt er nyt.
- Panodilerne... - Man bliver gammel i alt det nye.
- Ved du, hvor panodilerne ligger? - Ja. I nærheden af ækvator.
Hvor mange gange har vi to bollet med hinanden?
Hvis vi siger de første fem år fem gange om ugen.
De næste fem år måske to gange om ugen.
2000 gange.
Det synes jeg fandenedeme er for lidt.
(Barnestemme) Hvad laver I?
Jeg er bange.
Nej, nej, nej, nej... Her.
Ellers kan jeg ikke se dig.
Jeg elsker dig.
Tibetanske munke mener, at seksuel afholdenhed gi'r absolut indsigt.
- Sover du? - Mmmmm.
- Skal vi ikke gå ind i stuen? - Hvorfor?
Jeg kunne nu ikke se andet end mørke.
Men fra sengehøjde kunne jeg alligevel se langt.
Mine agenter rapporterede nemlig hjem om alt.
Polynesiens hemmelighedsfulde kyster.
Arizonas ørken eller Rødehavets koraller.
Jeg var konge af jorden.
Og min trone stod højt mod nord i et lille land, der kaldte sig Danmark.
I en ny lejlighed, som lugtede af ny maling.
I en ny by uden ansigt på Amager.
Med beskeden friværdi og en meget nedslidt bil nede foran.
To herlige børn, Klara og Frederik, og min smukke kone Mette.
Og et job lidt ud over det sædvanlige.
- Hvad arbejder du med? - Ved politiet.
- Far fotograferer de døde. - Så kan du fotografere min dukke.
Det kan jeg. Hold den sådan der.
- Hun har i al fald gjort modstand. - Humor var en måde at overleve på.
Problemet var bare, at Poul ikke var morsom.
Frank spurgte tit, hvad der var mest uhyggeligt.
Pouls vittigheder eller forbrydelserne?
Først har han banket hende bevidstløs.
Så har han stukket pinden ind og sparket til.
- Hvor er han? - Oppe ved børnene.
Børnene? De sagde da ikke noget om, at der var børn.
"Jeg elsker Malte, Tulle og Charlotte."
"Derfor rejser vi væk sammen. I kan rende mig i røven."
Fire stavefejl i tre sætninger.
Jeg havde drømt om at blive fotograf, siden jeg var 14.
Jeg ville fotografere verdens skønhed.
Flyve i helikopter hen over jorden og fotografere nedad på landskaber.
Ikke på døde børn.
Jeg vidste ingenting om hende.
Men jeg ville komme til at elske hende hæmningsløst.
Hæmningsløst. Det var sådan, man elskede Julia.
Ligesom på film. Dramatisk. Heftigt. Overdrevet.
Et pludseligt møde, et sindssygt øjeblik.
Og verden, som man kender den, bliver væk.
Julia var på flugt. Ikke fra en kedelig hverdag.
Men fra en skarp, sort skygge, som havde boret sig ind i hendes nakke.
Hej, mor, det er mig.
Nej, det går fint. Vi er stadig i Hanoï.
Men jeg er på vej hjem.
Nej, jeg kommer alene. Sebastian havde noget... business.
Han kommer senere.
Det er lidt dumt. Men der sker så meget.
Mor... Jeg længes efter dig.
Julia var på flugt. Julia ville væk.
Julia var helt sikkert på vej væk.
På vej helt væk.
Modsat mig. Jeg var aldrig på vej væk.
Jeg var altid på vej hjem.
- Nu kommer vi altså for sent. - Hvorfor har jeg oplevet det før?
- Gamle lort. - Man må ikke bande.
- Man må godt ad gamle lortebiler. - Pisbil.
- Kom nu, far. - Den er bare...
- Det er fjerde gang på én uge. - Bare hvad?
- Den er stædig. - Det ligger til familien.
Lorte, pisse, skide, fucking pikkebil.
Så, så, så, unge dame.
Så...
Drenge spiller kugler, piger hopper hula.
Kan du købe ind? Vi mangler rugbrød og yoghurt og grønsager.
- Klara skal bruge en ny drikkedunk. - Har hun ikke lige fået en?
- Den smed jeg ud. - Hvorfor?
Jeg læste om det der bløde plastic. Hvad er det, det hedder?
- Var den lavet af det? - Det ved man ikke. Køb en af metal.
- Ftalater. - Pigerne, de sjipper...
(Der lyder et smæld) Nej, altså!
Det er simpelthen løgn!
...pigerne, de sjipper nydeligt på tå.
Se, hvor Pelle springer, hopper let og leger, -
hopper af og gør nu, vuf, vuf, vuf.
Drenge spiller kugler, piger hopper hula...
Duk jer!
Se væk! Se ned, Frederik! Åh nej...
- Sebastian... - Det skal nok gå.
Jeg kan ikke se. Jeg kan ikke se. Jeg vil ikke dø.
Hent et tæppe! Tal til mig.
Jeg kan ikke se noget.
Jeg vil ikke... Jeg vil ikke dø. Jeg vil ikke dø.
Jeg er læge.
(Børnene græder)
Er de?
Åh, min gud! Åh, gud.
- Hun gik i koma. - Har du tjekket, hvem hun er?
- Jeg har ikke password til en skid. - Jeg ringer til Bundgaard.
- Er jeg forbryder? - Hastigheden skal være afstemt.
Så man kan bremse, såfremt den forankørende kommer i problemer.
- Jeg føler, at... - Du blev nær taget bagfra, Jonas.
Hej. Poul, gå op og hent et uforsvarligt stykke wienerbrød.
Jeg skal på Retsmedicinsk.
Det er Julia Castlund. Kunstsamleren.
Ham med Nordens største forlag. Det må være hans datter.
Hun fløj ind fra Hanoï til Frankfurt, hvor hun lejede en bil.
- Jeg tager derind. - Jonas.
Jeg vil se, hvordan hun har det.
- Er hun smuk? - Hvorfor det?
Smukke kvinder og mystik. Er det ikke sådan, alle mørke film starter?
Davs, kan du hjælpe mig? Jeg leder efter en patient, Julia Castlund.
Er du pårørende? Vi kan kun oplyse til pårørende.
- Hun har været ude for en ulykke... - Kan du ikke forstå, hvad jeg siger?
- Ja? - Julia Castlund?
- Er du pårørende? - Ja.
- Jeg er hendes kæreste. - Dav. Magnus Castlund.
Tror du ikke, det er bedst, jeg venter? Jeg tror ikke...
Det er ham.
Sebastian?
- Du er Sebastian? - Undskyld...
Vi har ikke hørt en lyd fra dig.
Vi har lagt tusind beskeder.
(Alle taler i munden på hinanden)
Åh nej.
- Mobiltelefonen er opfundet. - Han ser ikke så dum ud.
Angkor Wat. Den aften, jeg ringede, var jeres første aften.
- Julia var som forvandlet. - Undskyld...
- Det er lidt svært. - Det er lidt svært?
- Ja. - Det er lidt svært for ham.
- Det er Sebastian. - Han får kolde fødder.
(Latter) Hvad fanden tænker du på, mand?
- Hvorfor ikke sige, hvem du var? - De tudede alle sammen.
- Jeg skulle bare holde masken. - Og når Sebastian dukker op?
Så finder de ud af det, ikke? Og det var ikke engang det værste.
Så skulle I have oplevet lægen.
Den pige var så fuld af liv.
Hende dér er måske bundet til en respirator resten af sit liv.
Jeg har set mange stikke halen mellem benene.
Jeg har set så mange, der har stukket halen mellem benene.
Det drejer sig om liv eller død.
Vil du hjælpe eller ikke hjælpe?
Du må ikke bryde sammen. Du må ikke knække.
- Forstår du, hvad jeg siger? - Forstår du, hvad jeg siger?
Sæt dig.
Julia, jeg er her.
Nu er vi sammen igen.
Og jeg forlader dig ikke.
- Nu skal du komme tilbage til os. - Du skal kysse hende.
Måske... Måske mærker hun det.
- Kys hende. - Ja.
Tak, Sebastian.
- Hvor bor du? - Hos en ven.
Hvorfor kommer du ikke ud til os?
Jeg har det fint hos Frank. Ellers tak.
- Ring. - Ja.
Hvad gjorde du, da du sad med den forsvarsløse komakvinde i mørket?
- Hvad jeg gjorde? - Holdt du hende i hånden?
- Hvor holdt du hende? - Nu er du virkelig syg i hjernen.
Dav, Sebastian. Jeg hedder Irma.
Jeg skal vaske Julia. Men det kan du jo gøre.
- Øh... - Kom.
Og så er det under armene og her mellem benene.
Og de steder, hvor du kan mærke, hun brænder. Godt.
Kald på mig, hvis der er noget.
- Sebastian... - Julia.
Sebastian.
Er du min?
Jeg har ledt længe efter dig.
Hvor har du været?
Rundt omkring.
- Er du hjemme nu? - Ja.
Til døden os skiller.
Næ. Ingenting kan skille os. Ikke engang døden.
Julia, hvem er du?
Hvor kom du fra?
Hvorfor forlod jeg ikke Julia lige dér?
Måske fordi min virkelighed simpelthen var for virkelig.
Og at Julias var mystisk.
Smukke kvinder og mystik. Det var vel bare det.
Jeg var nysgerrig.
Jeg var bare nysgerrig.
Hvad laver du?
Jeg kommer fra Københavns Politi, Teknisk Afdeling.
Ja, man finder jo mange mærkelige ting i biler.
Jeg har engang fundet et par sko. Og en bamse.
Og en hel coca-cola, der ikke var drukket af.
Jeg har også fundet en død kat. Det var ret ulækkert.
Har du så fundet noget i bagagerummet på den her?
Det er vigtigt, du fortæller, om I har fundet noget i den her.
Har du det? Hvad har du fundet?
- Hvad var det, du sagde fyren hed? - Sebastian Christersson.
Sebastian Christersson.
Du må gå tilbage og sige det, som det er.
- Jeg holder mig da bare væk. - Og støder ind i flokken en dag?
Hele familien Castlund. Hvad tror du, Mettepigen vil sige?
Nej. Jeg må hellere gå tilbage og sige det, som det er.
God idé.
Kære hr. og fru Castlund, jeg har begået en forbrydelse.
Forleden trampede jeg ind som en klovn i store sko.
I var i chok, og jeg turde ikke sige sandheden. Det var en stor fejl.
Jeg er ikke Sebastian, men var vidne til Julias uheld.
Jeg er fotograf i kriminalteknisk afdeling og fandt kufferten i bilen.
Jeg er ked af det. Jeg ønsker jer held og lykke i jeres svære tid -
- og Julia rigtig god bedring. Venlig hilsen, en ven.
Sebastian!
Hvor var det godt, du kom. Du bliver glad, rigtig, rigtig glad.
Du bliver rigtig, rigtig glad.
Julia er vågnet.
Julia har mistet 90% af synet. Vi kan ikke finde en fysisk grund.
Så chancen for, at synet vender tilbage, er stor.
Sebastian er kommet.
Sebastian...
Din Sebastian.
Hvad taler du om?
Jeg kender ikke nogen, der hedder Sebastian.
Julia, har du en kæreste?
Sebastian.
Julia, nu prøver vi stille og roligt en gang til.
Kom, sæt dig her.
Det er Sebastian. Din kæreste, -
som du mødte i Asien, hvor du var i trekvart år.
Åh gud.
Undskyld.
Jeg husker ingenting.
Julia, Julia, Julia. Så, så.
- Hvordan har du det? - Det her er for dumt.
Ja. Jeg ved, hvad du tænker. Jeg har talt med Dichmann.
Måske ender Julia i en rullestol resten af sit liv.
Prøv at høre her. Det hele...
Det hele er en stor misforståelse.
- Her. Jeg har underskrevet den. - Det handler ikke om penge.
Nej. Netop. Nu handler det om at hjælpe Julia.
Jeg ansætter dig til at hjælpe hende.
Jeg køber lidt af din tid.
Hvad der sker senere, bekymrer jeg mig ikke om.
Men giv hende for guds skyld noget kærlighed.
Se på hende. Min datter er ødelagt.
Du kan ikke tillade dig at bakke ud, når hun har mest brug for din hjælp.
Du kan i hvert fald lade som om.
Skriv 100.000, en million. Hvad du vil.
Jeg har kendt kvinder, som spillede forelsket for væsentligt mindre.
Hvis jeg nu fortalte, at jeg ikke er Sebastian.
Så vil jeg kalde dig en fordømt kujon.
Det er dig!
Sebastian! Julia vil gerne tale med dig.
Dichmann påstår, at du er min bedste medicin.
Har vi kendt hinanden længe?
Ja, nogle måneder.
Far sagde, at vi havde ringet fra Cambodja.
Angkor Wat.
Hvad skete der?
Hvad der skete?
Hvordan mødtes vi?
Der var bål. Det var aften.
Små grupper samledes i tusmørket.
Og lærte hinanden at kende. Folk fra hele verden.
- Var jeg alene? - Ja.
- Og det var du også? - Ja.
Hvordan ser du ud?
Almindelig.
Høj eller lav? Mørk eller lys?
Mellem. Almindelig. Jeg går i ét med væggen.
Hvad skete der så?
Du sad alene.
Med et dansk flag på din rygsæk. Jeg tilbød dig en flaske Chang.
- Chang? - Det lokale rævepis-øl.
To danskere i Angkor Wat. Sikke et sammentræf.
Tja.
Kærlighed ved første blik.
Hvis man tror på det.
Hvad laver du egentlig?
Jeg er fotograf. Rejser rundt og fotograferer.
Til hvad?
National Geographic. Reportage. Lidt af hvert.
Elsker du mig?
Selvfølgelig elsker jeg dig.
Det var du for lang tid om.
Jeg elsker ikke dig.
Nej.
Jeg bliver ikke forelsket.
Det var trist.
Jeg har altid været bange for faste vaner.
Faste tider. Faste måltider.
Jeg hader ritualer.
Jeg vil ikke have forpligtelser, jeg tager ikke ansvar.
Kan du forestille dig sådan et liv?
Hvilket liv?
Mand, kone, parcelhus.
To skrigende unger og et trist job. Tv.
Venner til middag hver lørdag, sex på faste dage, når ungerne er i seng.
Nej... Nej. Nej, det kan jeg ikke forestille mig.
Det må være forfærdeligt. Eller også helt vidunderligt.
Alt er så forudsigeligt.
Hvad var det, vi to kunne?
Vi kunne...
Så tror jeg, jeg napper en rom og cola, helst uden cola, tak.
- Vi kunne se. - Se?
Vi kunne opleve. Vi var på flugt fra et meget lille land -
og ville opleve en verden, der var meget større -
end kaffe, sildemadder og sniksnak.
Og du provokerede mig, og jeg provokerede dig.
Gav altid hinanden overraskelser.
Hele tiden et nyt eksperiment.
Og altid, altid kærligt.
Sex?
Flere gange om dagen.
- Du lyver. - Nej...
Kom jeg? Jeg kan aldrig komme.
Du kom altid.
Du praler.
Hvad siger du?
Ja, men velkommen, og det var dejligt, I kunne komme.
- Det har vi jo lige sagt. - Tak, fordi vi måtte komme, Jonas.
Ja, men i hvert fald velkommen.
Hvor rejste vi hen efter Angkor Wat?
- Med det tempo løber vi snart tør. - Hvor er de andre flasker?
- Polynesien. - Hva'
- Hvad? - Polynesien?
- Så skal du sgu langt. - Ja.
Jeg har altid drømt om at se Polynesien.
Er du syg?
Har I hørt, Karsten og Henriette skal også skilles? Han fandt en polak.
Jeg ser på det sådan her: Ægteskabet er som en ny bil.
Man er pisseglad. Den dufter godt og skinner.
Lige så langsomt bliver man slap. Man støvsuger ikke måtterne.
- Vi har også tænkt på ny bil. - Man glemmer en tom kakaomælk.
Man vil bare have en ny.
Hvis man gjorde det til rutine en gang om ugen at vaske bilen, -
støvsuge måtterne, rende over med en klud og rense fælgene, -
så ville man altid have en ny bil.
Nogen havde forgiftet mit æble. Så kom du og kyssede mig.
Så vågnede jeg.
Skal vi prøve igen?
Mit ansigt er ødelagt, ikke?
Jeg synes, du er smuk.
Jeg tror, du har feber.
- Jeg går lidt. - Hvad siger du?
- Jeg trænger til frisk luft. - Vi har gæster, skat.
Julia, jeg må fortælle dig noget. Det er hårdt at skulle sige det.
Jeg ved, hvad du vil sige. Gå nu.
Jeg ved ikke, hvordan det var derude, men alt er anderledes nu.
Du skal ikke bruge mig. Og jeg skal ikke bruge dig.
Okay.
Hvad troede du, jeg ville sige?
Gå nu. Bare gå.
Hvad skete der?
Det, der skete i sidste uge, sker i denne uge og i næste uge.
- Jeg er døende, Frank. - Hvem fanden er ikke det?
- Jeg føler mig... - Du føler dig hvad?
- Slatten. - Gro et overskæg.
Hvad er værst? Afghanistans huler eller skrigende unger?
En kone, der kun vil kneppe, når hovedpinen giver lov? Ved du hvad?
Det kan være, du er den heldige, dig og Poul og Kirsten -
og Mette og hele fucking Amager, der har set lyset.
Hvis da der ellers er nogen! Hallo! Er der nogen, der trækker vejret?
Amager, kan I høre mig? Har I set lyset?
Hør her, hvis du trænger til at strække benene lidt, -
så køb et blowjob af en litauer. Hvad fa'n er problemet? 450 kroner.
- Julia har brug for mig. - Julia har brug for mig.
Julia har brug for mig Har Julia brug for dig, hva'
Jonas, du er ikke Sebastian, okay? Du er Jonas. Jonas.
Jeg ved sgu ikke, om de trækker vejret. Det gør jeg fandeme ikke.
Det gør de ikke.
- Jeg er Jonas. - Ja, du er Jonas.
Han står der alligevel i morgen. Sebastian.
Sebastian Christersson er død.
- Hvad? - Myrdet.
Jeg fik besked fra Hanoï. De fandt ham skudt på klos hold.
- Jeg tager ind til hende. - For fanden, Jonas.
- Er jeg sindssyg? - Ja! Du er forelsket.
Er der nogen?
Hvem er det?
Sebastian? Er det dig?
Sov du?
Det ved jeg ikke.
Er du okay?
Jeg syntes, jeg hørte dig før.
Måske drømte jeg.
- Har du drukket? - Meget.
Jeg er glad for, at du er her.
(En mobil bipper)
Skal du ikke tage den?
Det er lige meget.
Måske er det vigtigt.
Tag mig.
(Julias svage stønnen i baggrunden)
- Vil du elske? - Nej tak.
- Boller du ved siden af? - Mette.
Jeg vil gerne vide det.
- Du skal svare mig ærligt. - Hold nu op.
- Vil du svare mig ærligt? - Ja. Jeg vil svare dig ærligt.
Kom, kom. Du skal vende mig om. Vend mig om.
Er der en anden?
Nej, Mette.
Hvor gik du hen?
Jeg trængte bare til at strække benene lidt.
Jeg tror, vi får brug for to biler.
- Og så brændte du 139.000 af? - Det hjælper, når man er frustreret.
Jeg var for 139.000 kroner frustreret.
Sæt dig her.
Hvad foregår der? Jeg bruger kraftedeme ikke den her størrelse.
Hva' Jeg er sgu da for bred over røven efter to børn.
Nogen tænder på snavsede trusser, men jeg vidste ikke, at du var en.
- Hvor har du dem fra? - Fra den her.
Tillykke, Mette. Tillykke. Ved du, hvad det er?
Det der er et meget følsomt bevismateriale fra et gerningssted.
- Uha! - Et mord. Og nu er det gramset til.
De sidste 14 dage har du... Du har været væk, Jonas.
Du taler ikke med mig. Du rører ikke ved mig. Du er væk.
Hvad fanden sker der? Hvor er du henne?
(En mobil bipper)
Det er måske jeres hotline?
Det er Mette hos Jonas.
Hallo? Nej, jeg er ikke Julia.
Jeg ved ikke, om det er hendes telefon. Vent lidt.
- Er det det, hun hedder? Julia? - Mette, læg på. Læg på.
Det er nok hendes telefon, men hun har travlt med at kneppe min mand.
- Hvad skal du? - På arbejde.
- Hvad sker der? - Ikke noget.
Det er et fantastisk hus.
Direkte til stranden.
I det fjerne kan man se Kullen på en klar dag.
Hele tiden.
Lyden af havet. Man mærker solen i nakken.
Det lyder dejligt.
Så snart jeg kommer op, kan vi tage dertil -
og være der et par måneder. Jeg får nok brug for hjælp.
Der er ikke noget, jeg hellere vil.
Der er sket noget fantastisk.
Du har gjort mig gravid.
Er det ikke utroligt?
Jamen, hvornår? Før eller efter?
- Hvad mener du? - Her eller i Asien?
Her. Lige her.
Men det er jo fantastisk.
Det er utroligt, som hun kommer sig. Vi oplever sjældent noget lignende.
For et par uger siden var hun døden nær. Nu kan vi sende hende hjem.
- Med lidt hjælp, naturligvis. - Ja.
- Julia har fortalt, hun er gravid? - Ja. Det er jo fantastisk.
Ja... Sebastian.
Jeg ved ikke rigtig, hvordan jeg skal udtrykke det her.
Måske er det meget simpelt.
Jeg tror, du er det største møgsvin, jeg har stiftet bekendtskab med.
- Hvad? - Din perverse stodder.
Hvor skal du hen?
- Jeg kan forklare det hele. - Hvad er der at forklare?
Det hele skete bare. Misforståelsen.
Men det, der er sket mellem os...
Det kan være, scenen er falsk, men følelsen er ægte.
Jeg ved ikke, hvad Julia har været ude for.
Men det vil vi finde ud af. Og hun får at vide, hvem jeg er.
- Jeg venter bare på... - Hvad fanden er det, du snakker om?
Knepper din kæreste, mens hun ligger i koma. Føj for satan!
- Hvad? - Vi ved præcis, hvornår det er sket.
Hun lå i koma, for fanden da!
Så synes jeg, I skal undersøge...
Antyder du, at det er os, der knepper patienterne? Var det godt?
Drop det!
Så er det sagt. Jeg holder kun hånden over dig for at hjælpe hende.
Jeg insisterer på, at du opsøger en psykiater. Her har du et nummer.
Og så kan du hilse fra mig og sige, at det haster.
- Dichmann... Dichmann! - Hold kæft!
Hej!
Skal vi gennemsøge alt for at finde en mand i bandager? I bollede jo.
Det var først senere. Og hvordan ved vi, at Sebastian er død?
De fandt liget, bragte ham ind og skrev en dødsattest.
- Hvor har du den fra? - Jeg fik dem til at faxe den.
Hvis du skal have hans navn, skal de ikke være efter dit hoved, vel?
- Han blev skudt i brystet. - Og erklæret død efter ankomsten.
Behold den bare. Det er en gave. Han ligner en af de her taberrøve, -
der kun tager på eventyr for at kneppe kællinger.
Han tager job på en bar, løber tør, har brug for penge til coke, -
møder nogle kinesere og tjener på at transportere kufferter.
- Ved politiet i Hanoï det? - Måske var det Julias job.
- Hun har ikke brug for penge. - Gør hun ikke oprør mod farmand?
De vil i øvrigt gerne tale med hende. Måske er det dem, der har ringet.
- Hvordan har Mette det? - Ad helvede til.
Kan du huske, da vi gik i 7? Vi havde skindarmbånd med huller i, -
og så skrev vi navnet på den pige, vi ville være kæreste med.
- Du havde Lise. Jeg havde Joan. - Indtil vi byttede. Vi byttede bare.
Alting var mere enkelt dengang.
Hvis ikke du vil have Mette, så tager jeg Mette.
- Truer du? Mette er min kone. - Det er rigtigt. Fuck følelserne.
- Tag en beslutning. - Fuck dig. Hvad føler du for?
Fuck dig tilbage, Jonas. Skal jeg fortælle, hvad jeg føler for?
Jeg føler for de fjolser som jeg ser døde, fordi noget latterligt -
er sket i deres kærlighedsliv. Skuffelse, had, bedrag, raseri.
Ved du, hvorfor idioten forleden nakkede sin familie?
Først smed konen ham ud, og så kneppede hun med hans bedste ven.
Er han eller hun sindssyg? Jeg ved det ikke, Jonas.
Jeg tror på muslimerne. Gør det af praktiske årsager.
Gør det for at få børn. Gør det for en kamel. Lav en kontrakt.
Fuck kærligheden.
- Er vi lidt kyniske i dag? - Er du en patetisk romantiker?
For ikke at snakke om tumpen her. Hun skrev et afskedsbrev.
"Hils alle og sig, at hvis ikke Johnny var gået, -
så ville jeg stadig danse rundt mellem de levende i dag."
Ni stavefejl i én sætning.
Nu, hvor du har besluttet dig, kan du så ikke lære at stave korrekt?
Er det noget med, at ordblindhed og fortvivlet kærlighed smitter?
Henriques. Hvor sidder kærligheden?
Den sidder her.
I det område, hvor lyst mødes med association.
Der krydser begæret, en fremadrettet, drivende kraft.
Der krydser den harmonien, behovet for hvile og ro.
To uforenelige størrelser. Det er nok derfor, det går ad helvede til.
Desværre kan man ikke skære det ud, uden at forårsage handicaps.
Dine to dejlige unger, hvad skal der ske med dem?
Ved du hvad? Jeg er ved at kaste op over mig selv.
Men skal alting gå i stå, indtil ens børn bliver 18 og flytter hjemmefra?
Er det den far, Klara og Frederik skal vokse op med?
Skal I med til frokost? Der er hjerter i flødesovs.
Gå bare. Jeg kommer lige om lidt.
Hvor kommer de hjerter fra, spørger jeg bare.
- Vi mangler alt. - Hvad?
Vi mangler stort set det hele.
Kan du huske, om vi mangler toiletpapir?
Gider du vågne lidt op? Toiletpapir. Jonas!
Gider du ikke godt... Lad nu være med at ødelægge den her formiddag.
Ikke? Gør dig lidt umage. Vi har...
Mette...
Hvad skulle du?
- Jeg kan ikke det her. - Hvad kan du ikke?
- Det her. - Hvad mener du?
- Vil du købe ind et andet sted? - Jeg er ked af det, Mette.
Lugter du af spiritus?
Der er meget, vi to kan, men det er ikke nok. Simpelthen ikke nok.
- Hvad står du og siger? - At jeg ikke kan det her.
En eller anden dag så dør vi, og så er vi væk herfra.
- Hvad snakker du om? - Det her.
- Kan ikke hvad? - Det hele, Mette. Det hele.
Gør du det slut?
- Er det her sted særlig velegnet? - Der er intet sted, der er velegnet.
Du er sindssyg.
Jeg har ikke lyst til at gå gennem livet med et tilbudskatalog i hånden.
Er det hende?
Du ødelægger vores liv, du gør. Du står her og ødelægger vores liv.
(Livlig snakken)
(De følgende scener kun med musikledsagelse)
...så endelig med sædvanlig stålsat vilje annoncerer du:
"Jeg finder sgu aldrig en mand i det her lille, provinsielle lorteland."
"Jeg vil ud og finde en mand. Jeg vil ud og opleve noget."
Selvfølgelig ville du finde en mand. Fordi du havde bestemt dig for det.
Men hvad for en mand? Ikke bare en mand, nej.
En normal mand. Og det er jo fantastisk.
Første gang, vi så Sebastian, tænkte vi: "Er det Julias mand?"
Altså, han var jo hverken bjergbestiger eller pusher eller...
Eller vild og gal på anden måde. Nej, han var fuldstændig normal.
Tak skal du have. Tak, Sebastian, fordi du er så velopdragen -
og sød og naturlig og almindelig og normal. Tak, kære, søde Sebastian.
- Skål! - Nu skal vi drikke.
Måske var scenen falsk. Men følelsen var ægte.
Virkeligheden var langt væk. Og jeg tvivlede på, om den kom tilbage.
Hver dag udsattes den dag, hvor jeg ville fortælle Julia sandheden.
Og til sidst blev det lige meget.
For Sebastians ansigt groede fast. og Jonas' forsvandt.
Du indløste jo aldrig checken.
Hvad for en check?
Du er dum.
Det må være den dag, Gud brugte som prototype for alle gode dage.
Skal vi lave et barn i dag?
Vi har kun kendt hinanden i...
...en evighed.
Kun en evighed?
Du...
Julia.
Nu må I slappe af i sommerhuset.
Du rejser ikke nogen steder, uanset om det er sommerhus eller...
Jeg tror ikke, det er en god idé, I tager af sted nu.
- Vi finder ud af det. - Der er meget, I skal finde ud af.
Der er fred og ro nu. Sker der noget, ringer I. Det er kun en time herfra.
Netop. Det er bare en time. Tag af sted.
- Julia... - Ja?
Jeg elsker dig. Der er ingenting, der kan skille os ad.
Ingenting kan skille os. Ikke engang døden.
Jeg drømte noget mærkeligt. Jeg var ude at svømme. Så kom der en hval.
Den åbnede munden for at sluge mig.
Men inde på tungen står en gammel mand med langt Ho Chi Minh-skæg -
og råber: "Pas på! Pas på!"
Men det er ikke Ho Chi Minh.
For på hans T-shirt står hans navn. Jonah.
Jeg vågnede og tænkte: "Hvorfor hedder Jonas i hvalens bug Jonah?"
Jeg kender ingen, der hedder Jonas.
- Hvorfor lige Ho Chi Minh? - Ja, hvorfor?
Fordi Jonah baglæns bliver til Hanoï.
Har du nogensinde slået mig?
Nej!
- Skændtes vi? - Nej, aldrig.
Skal jeg ikke lige hente et tæppe og noget varm te?
(Telefonsvarer) Antallet af beskeder er seks.
- Første ny besked: - Det er mig. Ring med det samme.
Hvor fa'n er du? Ring!
Jonas, det er helt galt, det her. Jeg må have fat i dig.
Okay, Jonas. Jeg tog fingeraftryk på den rullestol, fyren sad i, -
- og kørte dem gennem systemet. De tilhører Sebastian Christersson.
Jeg fatter ikke en skid. Ring til mig!
Jeg er død. Forstår du?
Jeg er død.
Jeg har fat i Hanoï. Ingen fatter en pind.
Jeg har sporet ham til et hotel på Vesterbro. Han er på Vesterbro!
Jeg får ikke fat i dig. Jeg finder ud af, hvad fa'n det her handler om.
Der er ikke flere nye beskeder.
(Det banker på døren)
(Det banker på døren igen)
- Hej. - Hej.
- Er Julia hjemme? - Hvad drejer det sig om?
Jeg er hendes kæreste. Sebastian.
- Er hun hjemme? - Nej.
- Jamen, er det her ikke Castlund... - Der er ikke nogen Julia her.
(Julia råber i det fjerne) Sebastian?
Julia?
- Hvor er hun? - Vi sad nede ved vandet.
- Du er? - Hvornår er du kommet?
- Det er en lang historie. - Sebastian?
Er du gået hele vejen?
Har vi fået besøg?
Hvem er det?
Du må være Julia.
Hej. Jeg hedder...
- Jonas. - Jonas?
Dig har jeg lige drømt om.
Har du det?
Kom du med hval eller i bil?
I bil fra Sverige. Jeg skal til Jylland. Og så ville jeg sige hej.
Han har jo talt så meget om jer. Jeg skal ikke være her så længe.
Har du travlt?
Næ, egentlig ikke.
Så bliv til middag.
- Jeg vil ikke... - Selvfølgelig skal du det.
Sebastian, ikke?
Jamen, det kan jeg da ikke afslå.
Jeg går lige ud i bilen og henter lidt lækkert. Hyggeligt.
- Er der en bil? - Ja.
Så kom der en Jonas.
Ja.
- Kunne du mærke det? - Fy fa'n.
Har du altid det med i bagagen?
Det skulle have været brugt til at forføre en gammel kæreste.
Og nu spiser jeg hendes østers og drikker hendes champagne.
Det får du vel hver dag? Sebastian siger, din familie er rig.
Gør han?
Er du helt blind?
På gode dage kan jeg se skygger.
- Hvor er du henne, Sebastian? - Hvad har du gang i? Så sig det.
Sig hvad?
- Så sig sandheden. - Okay, det her skuffer mig.
At du ikke har fortalt Julia om os.
Fortalt hvad?
Vi var kærester.
Hold op.
På æresord. Sebastian og jeg var sammen i tre år.
Altså, vi var ikke bøsse-bøsser. Vi elskede kvinder.
Vi var rigtig gode kammerater, ikke?
Vi puttede hinanden.
Jesus, Sebastian.
Jamen, Sebastian kneppede alt, der kunne gå. Ikke, Sebastian?
Hold kæft, du var et svin med dit lem.
Jeg ved jo ikke noget om dig.
Hvad er det, du vil?
Undskyld. Jeg troede ikke, I havde hemmeligheder for hinanden.
Hvad er det, jeg ikke ved?
Det må I undskylde.
Du skal ikke sige undskyld.
Jeg ved det godt. Det er min fejl.
Undskyld.
Undskyld, Jonas.
Det er, fordi det er helvedes lang tid siden, vi har set hinanden.
Det er der selvfølgelig en god grund til.
Jeg er glad for, de seks år ikke har været så hårde. Det kan man mærke.
Fængslet plejer at tage hårdt på folk. Alt det vold. Ingen kærlighed.
Og kærligheden fra de andre fanger er det ikke mere voldtægt?
Hvad sad du i fængsel for?
Narko. Jonas var narkokurér og strejfede omkring i Sydøstasien.
Havde nogle småjobs fra Beijing til Sydney.
Altid med nogen i hælene. Altid med en kuffert.
Jonas var altid på flugt. Hvad var det, der fuckede dig op?
Hvad gik galt?
Hvorfor sidder du og siger sådan noget?
Har jeg fornærmet dig? Hvorfor siger du, jeg har siddet i fængsel?
Hvad sker der?
Jeg er da ked af, hvis jeg har sagt noget, jeg ikke skulle have sagt.
Jeg kunne mærke fra starten, at jeg ikke var særlig velkommen.
Det var kun, fordi Julia insisterede på, at jeg skulle sidde her og...
- Jeg tror, jeg må gå. - Hvad er det, du vil?
Julia, jeg tror, jeg går. Sebastian og jeg har nogle problemer...
Sæt dig nu.
Hvad er det, du vil, hva' Har du hørt fra Frank?
Frank? Jeg ved slet ikke, hvem Frank er.
Hvad skete der i Hanoï? Kan du fortælle, hvad der skete? Kan du det?
- Hvad skete der i Hanoï? - Jeg ved ikke, hvad der skete.
- Jeg aner ikke, hvad vi snakker om. - Nu fortæller du, hvad der skete.
Hold så op! Nu går du ud og får lidt frisk luft.
Hent nogle cigaretter eller et eller andet.
Det er måske en god idé lige at tage en mundfuld luft.
Så man lige kommer lidt ned.
Hvis du kører, kan du tage min. Jeg holder i vejen for jeres.
Hvis du overhovedet gider køre i sådan et gammelt vrag.
Klarer du dig?
Selvfølgelig klarer jeg mig.
Det er Frank Behrings telefonsvarer. Læg en besked, så ringer jeg dig op.
Hej, Frank. Han er kommet herop. Det er vanvittigt.
Jeg aner ikke, hvad han vil. Ring. Jeg er ved telefonen. Det er godt.
- Det var dumt af mig. - Du sagde sandheden.
Det er mig og min store mund. Du ved, hvor letantændelig han er.
Men han har forandret sig helt utroligt.
Har han?
Sebastian har så mange følelser.
Jeg tror, han er det følsomste menneske, jeg har mødt.
Men nogle gange bliver det for stort for ham.
Det bliver for voldsomt. Hans kærlighed bliver til...
...galskab.
Kender du til hans tidligere forhold?
Jeg har meget svært ved det her.
Jeg vil ikke svigte Sebastian, men jeg må sige sandheden.
Fornemmer du nogle gange, at Sebastian skjuler noget?
Ja.
- Du husker ingenting, vel? - Nej.
Han siger, alt var fantastisk derude.
Det var det ikke.
Julia...
Jeg er ikke på vej til Jylland. Jeg drønede herop, -
da jeg hørte om din mærkelige genforening med Sebastian.
Fortæl.
Han var sindssyg, da han ringede til mig i Hanoï.
Jeg ved ikke, om det var lsd. Han var desperat.
Det var Sebastian, der rejste rundt med en kuffert i Sydøstasien.
Han arbejdede for nogle grusomme mennesker.
Han skulle smugle diamanter over grænsen. Det gik galt.
Og man snyder kun triaderne én gang.
(Opkaldssignal på mobil) Det er Frank Behrings...
Hvorfor flygtede vi ikke?
Han var dødsdømt. Hans eneste vej ud var som lig.
Hvad så?
I skulle dø sammen.
Du må få os væk herfra.
Mener du det?
Jeg er sammen med den mand, jeg flygtede fra.
Du må hjælpe mig.
(Opkaldssignal på mobil)
(Ringetone på mobil)
Det er Frank...
(Opkaldssignal på mobil) (Ringetone på mobil)
Det er Frank Behrings telefonsvarer. Læg en besked, så ringer jeg dig op.
Jeg forstår det ikke. Har han fortalt om Hanoï?
I var på et hotel.
Du forlod ham dér.
Jeg kan hele tiden se den der dør.
Jeg går hen imod den.
Hvis vi skal videre, må du gå tilbage og ind gennem den dør.
Du må derind. Du må derind.
(Råber på kinesisk i mobilen)
- De slår os ihjel. - Giv dem det, de vil have.
Det er for sent. Det er for sent. Det er for sent.
Lad mig gå!
I det mindste har vi hinanden, hva'
Nej, nej, nej. Nej! Hvad laver du? Elsker du mig ikke?
Hva' Jeg vil ha', du siger, du elsker mig.
Jeg vil ha'... du siger... du elsker mig!
Jeg vil ha', du siger, du elsker mig!
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig.
Orfeus elsker dig, Eurydike.
Vi skal nok komme ud herfra. Jeg må bare ikke vende mig om.
Han vil bare lige se, om det nu er hende, der følger.
Og derfor ryger hun tilbage til dødsriget.
Derfor kan de kun være sammen i døden.
Hør på mig. Orfeus må dø først.
Hvis de skal kunne forenes.
Først Orfeus. Kom.
Se på mig. Se på mig. Se på mig.
Jeg elsker dig, Orfeus.
Hvis du kommer til dødsriget, følger jeg dig. Det lover jeg dig.
Det lover jeg dig. Det lover jeg dig.
Det ved du.
Jeg elsker dig.
Du lover, du følger med?
Du lover, du følger med!
Det lover jeg.
Orfeus skulle aldrig have set sig tilbage.
Du ville ikke have ham. Kan du forestille dig, hvordan det var?
Orfeus har kæmpet som en gal for at nå frem til Eurydike.
Når han så er der, står de og griner og siger: "Eurydike?"
"Nej, nej, nej. Hun er ikke her. Hun er taget med en anden."
Kom. Lad os gå ud og få afsluttet det her.
Sebastian!
Hvad fanden er det, du render og laver, Jonas?
Ser du?
Hvad mener du?
Er du begyndt at ryge igen?
- Børnene. - Jeg ryger kun under emhætten.
Meget forsigtigt.
- Må jeg tage en? - Ja.
- Hvordan kører den nye bil? - Perfekt.
Jeg sagde jo, vi ville få brug for to biler.
- Jeg er ked af det. - Ja.
Jeg ved ikke, hvordan det kom så langt ud. Det skete bare.
Og jorden skred væk under mig.
Jeg flæber ikke.
Men jeg ramte jorden meget hårdt.
Du har jo også altid drømt om at flyve, ikke?
Hvem har ikke det?
Jeg savner Frank.
Det kan godt være, han var gal.
Men man kunne se hans galskab.
Vil du se børnene?
Vent lige lidt.
Du må tage den her skide kuffert med dig. Dårlig karma.
- Hvornår ses vi igen? - Jeg ringer.
Jeg var på vej væk, men alligevel på vej hjem.
Det var en god aften. Ikke en Hollywood-slutning.
Men god nok. Ligesom Amager.
Der sker ikke så meget.
Men det, der sker, skete til gengæld i går.
Og sker heldigvis også i morgen.
Sebastian! Sebastian!
Trygt og godt.
(Taler kinesisk)
Så ligger man her.
Regnen falder på mit ansigt.
Men jeg mærker ingenting.
Om lidt kommer de med den hvide tape og laver min profil.
Et godt billede.
Offeret i regn.
Direkte flash. Knivskarpt.
Kvinden...
Der skal altid være en kvinde.
Tekstning: Jens Olsen SDI Media Denmark